Sokol hore pod oblaky: (Fenomén sokol v moravské lidové písni) - Prudký, Libor (Lidé města, 2002)
František Sušil ve vydání „Moravských národních písní s nápěvy do tekstu vřaděnými" z roku 1859 (podle 3. vydání: Čin, Praha 1941) uvádí více než 2360 písní. Až překvapivě málo jich je s tematikou přírodní, tím méně s motivy zvířecími, o sokolech skoro nic. Ze zvířat se nejčastěji vyskytuje kůň, celkem sto čtyřicet dvakrát, po něm další domácí zvířata, především holubi (a holubice), kráva (včetně vola, býk však vůbec) a koza, téměř stejně časté jsou kočky, ryby, křepelky, slavíci, žežulky (vč. kukaček), husy, kachny (opět v několika mutacích), kosi, ale i lišky, komáři, slepice, straky, krkavci, vlci, zajíci, srny, jeleni, atd. Jak patrno vedou savci. Naproti tomu hmyz je zastoupen jen minimálně. O sokolu dovídáme seexplicite jen ve 13 textech.